The Penguins of Madagascar 1x44 - "Snakehead"
Subtitrare și adaptare: Viorel Zaharie
Bine, băieți. Exercițiu pentru luptele acvatice.
Sărim la trei, doi, unu...
- Ce este ? - Skipper, avem companie.
Scuzați-mă, doamnă, dar ne pregăteam pentru exercițiile noastre.
Vă rog, nu putem să ne întoarcem la iazul nostru. Nu suntem în siguranță.
- Acolo locuiește un pește rău. - Un pește ?
Un pește monstruos.
Devorează tot ce găsește cu oribila și dezgustătoarea lui gură.
După cum vezi, trebuie să mergem în echipă de câte 2 oameni.
Sub comanda mea.
Aruncăm în aer inamicul cu explozibil C4 și...
Și nimic ! Lasă asta pe seama profesioniștilor.
Mami are dreptate, pufos mic. Considerați-o ca și făcut.
Haideți, băieți ! Mergem la pescuit.
Ce rațe proaste. Păsările mănâncă pește, nu invers.
Adevărat.
Cred că am prins ceva.
- E unul mare ! - Rulează mulineta, tinere Private.
Încet și ușurel.
Doar atât ?
Dacă mai prindem 20 ca ăștia, avem destui pentru prânz.
Țineți-o, băieți !
Dinți. Atât de mulți dinți, ascuțiți și... dinți.
Au mai fost și ochii ăia negri, fără suflet, care m-au impresionat.
Rico, uită-te la acești doi fricoși.
Doar nu ți-e frică și ție, nu-i așa ?
- Ba da. - Haideți... era doar un pește.
Nu era orice pește, Skipper. Era un păstrăv Cap-de-Șarpe !
E o specie agresivă, care devorează orice găsește în calea lui,
lăsând în urma lui doar disperare și durere.
Este... un... pește.
Noi... mâncăm... pește.
Da. Dar această bestie blestemată încalcă orice ordine a naturii !
Și ea mănâncă la cină. Ne poate mânca pe noi la cină.
Înțeleg, băieți.
Făceți-mi o favoare. Aliniați-vă aici.
Treziți-vă o dată !
Deci, am nevoie de păreri. Să auzim !
Nu, nu vom fugi.
Am o idee, dar nu știu cât de sigură este.
Deja îmi place.
- Deci, Skipper, e gata. - Excelent, Kowalski.
Chiar aveam nevoie de o aventură nautică.
Bine.
Cum o scoatem de aici ?
Poporul meu, bucură-te ! A venit regele vostru !
Coadă Inelată ! Ce faci aici ?
Datorii regale, știi tu. Lansez nave, abuzez de putere, sărut copiii.
Pufos.
Și acum, nava. Maurice, dă-mi sticla.
Prin puterea cu care am fost numit, de mine...
...botez nava: "Regele Julien aye aye".
E un discurs atât de frumos.
Ușurel acum. Conținutul de dioxid de carbon din acea sticlă
se afla acum sub înaltă presiune. Ar putea exploda.
Asta era și ideea.
De ce nu explodează ?
Ascultă, noi avem un program de făcut, pe când tu...
Nu, așteptați. Pot s-o fac. Știu asta. Pot s-o fac.
Coadă Inelată !
Știți ce ? Luați sticla. Poate că o să vă fie sete, cine știe ?
Bine, băieți. Să mergem.
- Aveți grijă ! - Serviți-vă patria, domnilor.
Iau eu televizorul vostru, dacă nu va mai întoarceți.
"Jurnalul căpitanului".
Echipajul e nervos, tensionat, au degetele crispate de teamă.
Poate că deja planifică o revoltă.
Raportul operativ, Private.
Nimic pe radar, Skipper.
Poate că nu mai este aici.
Poate că l-a mâncat un pelican uriaș.
Poate a evoluat dintr-o dată. I-a crescut picioare și s-a mutat
în alt iaz. Da, o teorie foarte probabilă. Să mergem acasă.
Nu, este aici.
Simt asta.
Priviți !
E păstrăvul Cap-de-Șarpe !
Bine, băieți. Stați calmi. Pregătiți-vă să...
Foc cu toate armele !
Am spus eu: "foc cu toate armele" ?
Nu. Dar am văzut că asta aveai de gând să spui.
Skipper, l-am lovit !
Pe toată ciocolata caldă, o lovitură directă !
Apropie-te de el, Rico.
Să privim bestia.
Scuze. Dar radarul nu asta arata.
Atunci, bine.
Doar de data asta nu voi raporta incidentul în jurnalul meu.
Jurnalul căpitanului... echipajul se comporta spectaculos.
Nu mai arată ca o turmă de pisici speriate.
Rico, cu toată viteza înapoi.
Oprește toate motoarele.
Se pare că suntem blocați de cauciuc.
Frumos. Cineva trebuie să iasă să ne deblocheze.
Wow, chiar am rămas în urmă cu planurile mele de navigație.
Poate că am deviat cu zeci de metri de la rută. Să-mi fie rușine.
Oh, nu se vede nimic pe radar, Skipper.
Dar, știi că lucrurile se pot schimba dintr-un moment în altul.
Bine. O fac eu. Pisicilor speriate.
- Bine, dacă insiști... - Să supunem la vot.
- Mi-e rușine de mine. - Și mie.
Nu mi-e rușine că n-am ieșit afară, dar...
- Doamne, nu... - Nu.
Priviți-l pe Skipper. El nu e paralizat de frică.
În spatele tău !
Skipper !
Păstrăvul Cap-de-Șarpe... este...
...a dispărut. - La fel și... Skipper.
"Jurnalul lui Kowalski."
Ce este ? E prea devreme ?
Continuă.
Skipper este... mort.
Trebuie să continuăm de dragul lui.
Iar cea mai bună cale de a face asta
este să-i scoatem măruntaiele lui Cap-de-Șarpe ca oricărui peste !
- Da ! - Da ! - Da !
Deci... nimeni nu știe unde este ?
Chestia asta nu mai clipește deloc !
Se ascunde. Trebuie să-l facem să iasă. Vreo idee ?
A început să clipească !
Domnule Rico, localizează-l ! Motoarele cu toată viteza înainte !
Așteaptă, așteaptă...
Acum, foc cu toate armele.
Kowalski ? Deja am făcut-o.
Oh... Bine.
Manevre evazive !
Cu toată viteza ! Să plecăm de aici !
Cap-de-Șarpe, sau cauciucul ăla vechi, ne urmărește !
Nu mai fugim !
Rico, la maxim, până la final ! Du-ne către el !
Vom intra direct în ticălosul ăsta !
- L-am lovit ? - Fără dubii.
Nici un pește nu poate rezista acelui impact, cu acea forță.
Da !
Atunci, Skipper se poate odihni în pace.
Oh, haide !
Păsările mănâncă pește, nu invers.
- Skipper ! Trăiești ! - Sigur că trăiesc ! Haide !
Deși trebuie să recunosc că acest pește se luptă, dați-mi...
Sticla de apă minerală !
Skipper ! Prinde-o !
Mulțumesc !
Așteptați un moment.
Mama Rată, pot să spun că în iaz nu mai sunt pești fioroși.
Oh, mulțumesc ! Dar unde s-a dus Cap-de-Șarpe ?
Mama Rată, nu trebuie să ne facem griji din cauza lui.
Sushi?